Od trenutka kada se infekcija pojavila, bilo je malo vremena da se reagira.
Ljudi su radili što su mogli. Izgleda da nitko nije bio imun na virus.
Vlasti su odmah izašle u susret kako se infekcija ne bi širila.
Oni koji su bili izloženi i preživjeli prvobitni nalet
sami su započeli vlastitu potragu za krvlju
napadajući i hraneći se nevinima.
Vakcine nije bilo. Nije bilo ni izvještaja da je bilo tko imun.
Susjedstva i cijeli gradovi su bili zbrisani.
Cijela tvornica civilizacija je bivala zbrisana.
Pred našim očima. Mnogi preživjeli su se branili sami za sebe.
Krečući se okolo tokom dana i krijući se noću.
Barikadirajući se unutar sigurnih zgrada.
Drugi su oformili grupe
ili su postali lovci!
Mačevaoci koji su pratili i ubijali zaražene.
Bili smo sretni ako pronađemo sklonište.
Mjesto sa hranom i skrovište u kojem bi mogli preživjeti i biti spašeni.
Ali bez stalne lokacije nismo mogli biti dugo sigurni.
A šanse za spašavanje su sve manje bile moguće.
Sve nam je više nestajalo opcija.
Sada smo bili mi PROTIV TAME
Vodite momka odavdje na neko sigurno mjesto.
Nismo ovdje da odlučimo tko je u pravu, a tko nije.
Ovdje smo da odlučimo tko živi, a tko umire.
Molimo vas evakuirajte zgradu. Evakuacija je obavezna.
Molimo sve da napuste zgradu.
Sigurno je.
Dobro. Pazi na ruke.
Skloni to govno. Hoću dim.
Ohladi, ovdje nema nikoga.
- Što radiš? - Opasno je Dylane.
Već dugo slušamo isto sranje.
Nije ti palo na pamet da možda tamo negdje postoji sigurno mjesto?
Nije!
- Kako to da ti je toliko ostalo? - Iznenadila bi se što sve možeš naći.
Ako dovoljno dugo tražiš.
Naći ćemo sigurno mjesto da prespavamo.
I brišemo odavdje što prije možemo.
U redu je. Sve je u redu draga.
Ne, nije. Nikada neće ni biti.
Što reći.
- U ovome smo zajedno? - Naravno da jesmo.
Slušaj me, stvari možda više neće biti iste,
ali će biti bolje.
U redu?
- Nećemo još dugo moći spavati. - Što se događa? -Moramo dalje.
Počinje nam nestajati hrane.
Moramo naći izlaz iz ovoga. Hajdemo. Hajde, idemo.
Bazo, ovdje jedinica 12, javi se.
Bazo, čuješ li?
Jedinice 12, čujemo vas.
Prijavljujem da sam naišao na jedan kompleks.
Nadam se da će odgovarati.
- Javljaću vam. -Razumio, nastavi sa javljanjima. -Odjavljujem se.
U redu je, mi nismo zaraženi.
Ona je bolesna. Upravo smo izgubili dvoje zbog upale pluća.
- Došli smo po lijek, to je sve. - Samo ste vas dvije? -Da.
Ja sam bila student medicine, prije karantene.
Većina lijekova je ukradena iz karantene već odavno.
Ne poznajemo ove ljude Dorothy.
Žao nam je, ali nikoga drugog nismo vidjeli već tri tjedna.
Nismo ni mi.
- Ovdje je prilično sigurno. - Za sada.
Molim te...
Oprostite, ali moramo se samo pobrinuti za nas.
- Kojim putem? - Apoteka? Niz hodnik.
Očistit ćemo zgradu, sobu po sobu. Cure, ubijte sve što je zaraženo.
- Da, gospodine! - Što ćemo sa preživjelima?
Dovoljno jake ćemo povesti sa nama.
- Što sada? - Ovaj dio puta je blokiran.
Morat ćemo naći drugi način da stignemo do apoteke.
- Hajde, krećimo se. - Ovo mjesto je tako veliko.
Teško da nema još neko ovdje.
- Moramo naći lijekove. - Možda bi trebalo
da se vratimo tamo kuda smo i ušli.
- Ovo mjesto je ogromno. - Ne.
To bi bilo ravno samoubojstvu.
Ne možemo se kretati po tami, ne više.
Uostalom, do zore je ostalo još 4 sata.
Moramo preći na slijedeći nivo.
Sigurnosna vrata su jedini siguran način za izlaz.
Ali generatori se gase, a bez njih ne možemo otvoriti vrata.
Kako to misliš jedini sigurni put van?
Jedina sigurnosna vrata su zaključana.
Moramo ih otvoriti, ako stignemo do njih.
Moramo ih iskoristiti da stignemo do kampova.
- Do kampova? - Čekaj malo!
Zašto to još nismo uradili?
Ovdje je bilo hrane. Bilo je toplo i suho.
Već sedmicama bježimo.
Stvarno nam treba odmor.
Što će biti ako se generator isključi prije nego što dođemo do njega?
Ako se sigurnosna vrata ne otvore, bit ćemo zarobljeni.
Dorothy, idemo onim putem gdje smo tebe sreli.
Dobro došao si da budeš sa nama.
Hvala.
Tagarte, očisti taj dio temeljito.
Ne kažem to, već da ne vjerujem da tamo ima nekoga tko bi nam pomogao.
Kako možemo biti sigurni? Postoje lovci, bivši vojnici obučene ubojice.
Urbana legenda.
U svom uzrastu ne bi trebao vjerovati u ta sranja.
Da je itko preživio, već bi nas pronašao.
- Za to se i molimo. - Ne.
Za to se vi molite.
- Imaj malo vjere Amelia. - Ja sam realna.
Jedini koji će nas održati u životu smo sami mi.
Sranje! NEMA ULASKA
Ovo je bio ulaz u kapelu.
Ono je jezivo.
- Isuse! -Amelia! - Molim?
Srušit ćeš ih?
Pogledaj ih. Prestašena sam.
- To je samo... - Prekini Dylane!
Ako izgovorimo Božje ime, to sada više ništa ne znači.
Postojimo samo mi i oni.
Ništa i nitko više.
Kad smo već kod đavola...
- Što je to? - Naši mali pomagači.
Pomažu da se riješiš bolova.
I svega ostalog što ide s tim.
Upravo tako.
- Misliš li da ćemo se ikada izvući odavdje? -Idemo.
Razvedrite se, svako od nas će proći kroz ta sigurnosna vrata.
Čak i ako nas ubiju.
- Plašiš me. - Ušuti više i prati me.
Sve se gore osjeća.
Oh moj Bože!
Probijmo se kroz ovo.
Amelia...
Ne dodiruj ga.
- Jesu li svi dobro? -Da. Ricky? - Da, koliko znam...
Što je ovo?
Očisti tu oblast. Neka bude brzo.
Jasno?
Ovdje Cross, čujete li? Ponavljam...
Imam preživjelog.
Imam...
Imaš li preživjelih? Ponavljam, imaš li preživjelih?
Tagart, ako me čuješ, očisti zonu 7.
Sve je u redu.
Jesi li sama?
Gdje su Morgan i Rickey?
- Rekli su nam da čekamo ovdje. - Ne znam.
Ovo mjesto je bilo sjebano i prije virusa.
Nemamo puno za izgubiti.
Tko bi znao što je slijedeće.
Sjećam se da sam se plašila mraka kad sam bila jako mala.
I kako su me mama i tata uspavljivali. Onda počneš shvatati
da me, iako su odrasli, ne mogu zaštititi od čudovišta, demona.
To nisu čudovišta niti demoni.
Oni su samo oboljeli.
Nekoliko dana nakon oslobođenja virusa se zarazio tata.
Više me nije imao tko zaštititi.
Dođi ovamo.
Međusobno ćemo se štititi, važi?
Sada smo tim, zar ne?
Pretpostavljam.
Pretpostavljaš?
Dorothy i ja smo dobro radili.
Preživjeli smo oslanjajući se jedno na drugo.
- Od kada ste vi došli... -Imate više šanse da vas pobiju, kužim!
Opusti se prijatelj. I ja bih disao, koliko i ti.
Samo želim da bude jednostavno. Nađi sigurnosni kamp.
- Koji je tvoj plan? - Nemam baš zacrtan plan.
Ne znači da će uskoro šetati okolo.
Valjda će smisliti način da se
riješe tih stvari. -Još jedna misaona imenica.
To nije nemoguće Dorothy.
Ta bića pripadaju u zakon prirode kao i sva druga.
Da, ona su poput nas, osim što piju krv.
A dok je ne nađu, oni su mašine za ubijanje.
- Znam jednu od prvih žrtava. - Ne zezaj.
Neki od ranjenih su bili imuni, drugi
su se promijenili.
I svi misle da su to vampiri.
Ali nisu. To su mutanti.
Ali pazi mit na kojem je sve to zasnivano.
Oni su robovi krvi i mesa.
Jedino o čemu razmišljaš je da nađeš još krvi.
Nemaš jasne misli, osjećanja.
- Sranje. - Samo se želiš nahraniti.
Idemo ovuda.
Imamo vampira gospodine.
Hajde, idemo.
Hajde.
Što vas je zadržalo?
Sa ove strane je jedan od njih.
I sada znaju da smo ovdje. Hajde, idemo.
Moramo nastaviti dalje.
- Vidjeli ste ga? - Može se tako reći.
Kako je izgledao?
- Je li postajao slabiji? - Što?
Na kraju se nalazila kanalizacija.
Možda ćemo naći nešto hrane prije prelaska na drugi nivo.
Svi umiru od gladi, a potrebna nam je snaga.
Što ako je neka od onih stvari tamo?
- Nema je. - A ako ima više od jedne?
Onda ćemo ih sve pobiti. Hajde, idemo.
- Koliko ste ovdje? - Par mjeseci.
Uvijek prvo tražimo hranu.
Ali većinom je samo smeće.
Zahvalni smo vam.
Da, nitko od nas ne bi mogao to jesti.
Šteta što ne možemo ostati ovdje.
Još tri sata do svanuća.
Do tada moramo na slijedeći nivo.
Najteže će biti naći prolaz koji nije potpuno blokiran.
Svi smo ovdje sigurni.
Nema više hrane i gubimo energiju.
I mi bismo umrli da smo ostali tamo gdje smo bili.
Moramo se sjetiti da mi možemo kontrolirati svoje ponašanje.
Sve ostalo se događa samo od sebe.
Ne Dorothy, samo ti govorim istinu.
Možda možemo razbiti prozor i izaći vani.
Bar bismo ih vidjeli da dolaze.
U redu.
Što ti misliš?
Dva sata niste napustili staru stranu.
Misliš da je tek tako lako doći do sigurnosnih vrata?
Možemo njega pitati.
Što misliš Ricky?
Svejedno.
- Krvariš? - Samo mala posjekotina.
Ogrebao sam se o nešto u kupatilu.
To je samo ogrebotina, nisam zaražen.
Ali krvariš! I najmanja kap krvi ih može privući.
Znaš to i nisi nam htio reći.
Idiote!
Pravi si genije.
Da pogledamo po prostoriji, možda ima lijekova.
U redu, kreni.
Moram ući unutra.
Budite oprezni ako nešto čujete.
Idemo.
Nemoj mi se približavati Charlie.
Razmišljam.
- O čemu? -O onome o čemu sam uvijek razmišljala.
Što ćemo uraditi?
Što ako smo jedino mi ostali?
- Znaš li što to znači? - Što?
Znači da smo mi sada monstrumi.
Ovaj svijet više nije naš.
- Možemo dalje. Pronašao sam penicilin. -U redu.
Što je to?
Pomozite mi.
Natrag.
Polako.
Natrag.
Hvala.
Kakav nam je status?
Imamo izvještaj da postoje zaraženi preživjeli.
Kako to misliš izvještaj?
Pukovniče, uvijek smo ovdje imali timove.
- I naš tim? - Naravno.
Postoji grupa koja sama vrši akcije. Nazivaju se lovcima.
Pomažemo im.
Zadnje što znamo je da su u sektoru 7.
Oni čiste teritoriju.
Sektor 7 do zore.
To je jedan od najgorih dijelova.
Uz dužno poštovanje gospodine Cross,
mi radimo malo drugačije nego vi iz vlade.
Zaraženi ostaju unutra kada izađe Sunce.
- Točno? -Da. -Znate da je ovo zaraza. -Želite sterilizirati područje.
Složio bih se sa Vama, ali izgubili smo kontakt sa grupom sa zemlje.
Tako da ne možemo stići na vrijeme.
- Gdje su naši? - Još uvijek stižu.
- Zašto nisu ovdje? - Čekaju na odobrenje.
Sterilizirat ćemo područje.
Ako je neko od vaših lovaca na terenu, neka se skloni.
Divna ideja, kako se ja toga nisam sjetio.
Gospodine Cross, ja sam ovdje glavni
i ne planiram uskoro u mirovinu.
Predlažem da radite upravo onako kako i kada naredim.
Neka svi zrakoplovi budu spremni za polijetanje.
Da, gospodine.
Što je to?
Provjerit ću.
Pažljivo Ricky.
Da nije strašno bilo bi smiješno.
- Otvori. - Neće.
- Zašto to radiš? - Idemo drugim putem.
Otvori vrata.
- Gdje su ostali? - Što ja znam!
- Imamo sreće što smo uopće živi. -Gdje smo?
- Ne smijemo tuda. -Dorothy je rekla da svi hodnici vode do istog mjesta.
- Možemo ih naći onuda. - Ali ovi su svukuda.
Hajde Ricky. Morgan je jak, sigurna sam da su uspjeli.
Moramo se nastaviti kretati, hajde.
Moramo do sigurnosnih vrata.
Jesu li svi dobro? Dobro.
Ovamo, moram oprati ruke.
Sigurno se šališ.
- Ispijaći krvi. -Samo si malo potresen zbog svega.
Možda ima krvi na mojim rukama.
Pričekajte.
- Jesi li zaražen? - Što?
- Jesi li zaražen? - Nisam.
- Ti? -Sklonio sam se kada sam čuo da dolazite.
- Jesi li sam? - Ima nas troje.
Tri je dobar broj. Siguran.
Mogu li vam se pridružiti?
- Gdje je nestao? - Dylane?
Moramo odavdje.
Da.
- Čuješ li to? -Što? - Slušaj.
Dolazi odande.
Ostani ovdje. Ovdje ste sigurni.
Provjerite ga.
U redu sam.
- Ja sam sretnik. -Kad smo kod sreće, ostali su se razbježali.
- Što se dogodilo? -Bježali smo od onoga što je napalo Morgana.
Rekao nam je da bježimo ako se bilo što dogodi.
Stiže pomoć. Sve je čisto.
Primljeno.
- Nastavi tražiti lovce. - Pregledamo prostor.
U školi su mi jednom isprčali priču od koje sam se uplašila.
I ne mogu je zaboraviti.
Radilo se o zrakoplovu, tj. o avionskoj nesreći.
Ne sjećam se kako, ali par njih je preživjelo nesreću.
U stvari su onda počeli nestajati jedan po jedan.
- Čula si tu priču? - Tako nešto.
Charlie...
- Kakav je izvještaj? -Naišli smo na zaražene u ovim sektorima.
- Koliko njih? -Naš tim je našao bar desetine.
- Jesu li lovci još živi? - Ako jesu, traže preživjele.
Ako ne steriliziramo područje
i zaraženi se prošire, opet nismo ništa uradili.
Vakcina ne postoji.
Posljednje što ste čuli je da će lovci izaći prije zore?
- Da. -Do tada ćemo završiti sterilizaciju.
Charlie...
Je li te ugrizao?
- Tko ste Vi? - Ja sam Tao.
Sunce uskoro izlazi.
- Jesi li dobro? -Što misliš što se dogodilo Dylanu?
Više nije važno. Hajde.
- U redu. -Sigurna sam da ćemo uskoro naći ostale.
Možda je i Dylan dobro.
Pokušat ću ih naći. Ostani ovdje i ne miči se.
Polako sada. Stat ćemo na par trenutaka.
Naravno, upoznat ćeš nekoga.
Moju dragu kćerku Sofiju.
Od kada je izbila zaraza, svi odavdje su
ili pobjegli ili ostali i postali jedni od njih.
Ili su ubijeni. Nije trebalo dugo da se proširi.
Uskoro će vas ostati samo nekoliko.
Vas normalnih.
Neki su mislili da ćete zajedno uspjeti preživjeti.
Ali, ja imam nešto drugo.
Da osiguram svoje preživljavanje.
Evo je.
Moja draga Sofija.
Sada kada je princ budan, pređimo sa priče na večeru.
Ovuda.
Ona me spašava od zaraze krvi.
Ovo nije ništa osobno.
Ona je slijedeći korak u evoluciji.
Zaražena je, ali se može racionalno ponašati.
Ricky.
- Gdje je Amelia? - Gdje je Charlotte?
- Mislio sam da je s tobom. - Idemo.
Hajde.
Bila je sama kada sam je našao.
Srećom je ostala živa.
Hvala bogu.
- Jesi li dobro? - Koliko ima preživjelih?
- Šest. - I Amelia.
- Ovo su lovci. - Istina.
Izvest ću vas vani. Usput ćemo tražiti ostale.
Idemo prema glavnim vratima, ali će se generator isključiti.
Ako do tada ne stignemo tamo, nećemo moći izaći.
Zato krenimo odmah.
Morgane.
- Jesi li dobro? - Narode, moramo krenuti.
- Poslat ću neke sa vama. - Što ćete vi? -Lovit ću.
- Ricky, jesi li dobro? - Jesam. -Koliko si tableta uzeo?
- Sve. - Hajde, znam prečicu.
Nastavi me pratiti, važi?
Jednostavno pitanje. Znaju li ovi ljudi put do vrata?
Ne znam.
- Oni su nam jedina šansa. -Da.
Žao mi je. Samo sam pokušavao očistiti područje.
Potrudit ću se da budu spremni. Do vraga.
Nitko više od mene ne želi izvesti preživjele.
- Ali imamo naređenja. Jasno? - Da, gospodine.
Do vraga.
Tko si ti i što hoćeš?
Uradit ću ti ovo što si ti ostalima.
- Hvala prijatelj. - Briši odavdje.
U čemu je svrha bježanja?
Otvori vrata. Ova noćna mora
baš ovdje može prestati.
Jedan od nas će te uhvatiti.
Razmisli, već si gotova.
Mi razmišljamo, govorimo, planiramo.
Približi se.
Reći ću ti istinu. Približi se.
Mi smo jači. Vi ljudi pripadate nama.
Dylane. Hvala Bogu.
Mislio sam da vas više neću vidjeti.
On mi je pružio drugu šansu.
Gore je nego što smo mislili. Zaraza se širi.
Sada smo stvarno čudovišta.
- Ali i dalje postoji nada. - Što se dogodilo?
Ne znam, bio je tu jedan frik, poput nas, ali nije kao mi.
Ljudi svašta rade kako bi preživjeli.
Bježite.
Jesi li dobro?
Ne smijemo srediti zgradu u kojoj ima nezaraženih civila.
Što hoćeš da uradim? Čuo si ga.
Naređenje je naređenje.
Bez lovaca ne bismo očistili ni pola ovoga. Ne smijemo ih napustiti.
Da ne spominjem činjenicu da je dolje još živih civila.
Svi jedinicama. Bez akcija u sektoru 7 dok se ne odobri.
Razumijemo.
Uhvatili su Rickyja.
Ako se ne nastavimo kretati, svi ćemo isto završiti.
- Što je? - Gdje si bio?
Imao sam sreće, dobro?
Imao sam sreće.
Čuvajte glave.
- Ulazim da ovo očistim. - Nemamo vremena, brzo i idemo.
Koji vrag?
Da te vidim sad.
Sva vrata su zatvorena i zabarikadirana.
Ovo nam je jedina nada.
Razmislimo. Što ako nestane struje?
- Bit ćemo zarobljeni. -Ima li tamo neko sigurno mjesto?
Ima, ali sada se ne možemo vraćati tamo,
nego se što bolje potruditi.
- Želim opet vidjeti svjetlost dana. -To želim i ja.
- Ti ćeš nas voditi. - Uradit ćemo ono što moramo.
Ubijat ćemo ih i ići dalje.
Pokažite nam pravac.
Idemo. Ulazite.
Idemo.
Hajde djevojko.
Prekasno je, nestala je.
Sranje. Nemoguće. Trebalo bi da imamo još vremena.
Morat ćemo ga naći.
Izvadimo ovo.
- Koliko katova dolje? - Tri.
Trebao bi biti još jedan do tamo.
Jebi ga. Idem ja.
Trebat će ti ovo.
Ja sam imun.
Dobro sam.
Smrdi.
Morgane.
Idemo.
Spremni smo. Primljeno.
Idemo.
Ovuda.
- Koliko još? - Nisam sigurna.
Ne znam točno gdje smo, ali svi ovi tuneli vode na isto mjesto.
Do glavnih sigurnosnih vrata.
Dođi.
Ovako se rukuje s ovim. Odvedi žene i djevojčicu gore.
Tamo je sigurnosni kamp.
Idite što brže, ne zadržavajte se ovdje.
Idi na sigurno.
Je li te ugrizao? Jebem ti.
Charlotte, budi blizu.
Hajde.
Sad.
Nema izlaza.
Dobro.
Izgleda da smo još živi.
Što se dogodilo?
Na 500 metara smo iznad mete.
- Imate li kontakt? - Da, idu po gorivo.
Dat ćemo upozorenje od 5 minuta.
Znam što mislite, ali svako odlaganje nije dovoljno.
Kada Sunce izađe, želim tu oblast očišćenu.
- Svaku strukturu u toj oblasti. - Pukovniče...
Hoću da se zabilježi da sam Vas upozorio
kako vjerujem da tamo ima preživjelih.
Na njihovu žalost, naš prioritet je da mi preživimo.
- Još malo. -Sigurna si da ne idemo u krug?
- Nema šanse. - Gdje su onda?
- Što se dogodilo sa lovcima? Jesu li poginuli? -Čekaj malo.
- Što je? - Što je to?
- Možda je to izlaz. -Dylane. - Neko mora provjeriti.
Nemoj predaleko.
Trčite. Trči!
Izvještavamo, prema rasporedu.
Čekajte. Jeste li čuli to?
- Što? - Slušajte.
Čujete li?
- U redu je. -Amelia. - On je samo dijete.
Možda je zaražen.
To je samo dječak.
U redu je. Jesi li dobro?
Nije zaraž...
Bježite odavdje.
Bježite.
Unutra.
U redu, izaći ćemo odavdje.
U redu je.
Moramo trčati do vrata. Možemo mi to.
- U redu? Spremna? -Jesam.
Jeste li dobro?
Trčite!
Idemo prema cilju.
Nije kao što smo mislili.
Nije to smrt.
Sada se osjećam više živom nego ikada.
- Maksimalna koncentracija na metu. -Primljeno.
Imate odobrenje.
Ne.
Nakon svega, nije valjda da ćete izaći, a da se ne pozdravite?
Budale.
Ganjate nas do smrti, a i sami ovdje pripadate.
Gospodine, tim za nadgledanje je uočio lovce.
Uspjeli su.
- Dobro odrađeno vojniče. - Hvala gospodine.
U redu, idemo kući.
Originalni prijevod: "panmarko"
Obrada i sinhronizacija ALMIN CAR ispravak i titla-enigma49-